![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjrFaYgTwuIJI5eShd_wCUM8gVneRNneK94FH5CvWPiaO2bD4C4xImtO46jOBMtoOU-JIMuBwirfiEauG9q5kEzC06f6ST2EPxrjtjSRvzT1CdX6QxK14xGMCwuZ1esXLOq4T0cXLauBhoU/s200/n69542.jpg)
Jeg fortrekker klart historiene fra fortiden, og beskrivelsene av omgivelsene gir meg sterke assosiasjoner til The Secret History av Donna Tartt. Jeg har aldri vært spesielt glad i bøker skrevet i presens, spesielt i "jeg"-form. Enkelte formuleringer mister all troverdighet, og jeg klarer ikke å tro på at karakterene gjør noe samtidig som jeg leser at de gjør det, som: "I turn my chair around so that I face the window". Det blir for sært for meg. Likevel er det noe med denne boken som fenger. Spesielt godt liker jeg settingen: en kostskole hvor elevene spesialiserer seg i klassiske språk og verker. Legenden om de tre søstrene som døde i innsjøen på skolens område skaper spenning og mystikk, og det er få, om noen, dødpunkter i boken. Akkurat som jeg fikk lyst til å studere gammelgresk etter å ha lest The Secret History opplevde jeg en sterk trang til å lære meg latin på grunn av The Lake of Dead Languages.
Boken rommer løgner, mysterier, hevntanker, incest, graviditet, vennskap, ritualer, latin, selvmordsforsøk og mord. Stemningen er melankolsk og gotisk (om man kan kalle en stemning gotisk?), og er den viktigste drivkraften i boken. Det eneste negative jeg kan påpeke, utenom min misnøye med bøker skrevet i nåtid, er at den var ganske forutsigbar. Jeg visste svært tidlig hvem som stod bak hendelsene i perioden Jane var lærer, og det var en haug med mindre avsløringer som heller ikke var spesielt overraskende. Men til tross for dette mistet ikke boken for mye av spenningsmomentet, grunnet at jeg ikke visste hva som ville skje videre eller hvordan den ville ende. Jeg visste hvem, men ikke hvorfor og hva.
Likte du The Secret History vil jeg anbefale denne. Boken står fint på egne ben, den blir ikke for lik Donna Tartts verk, men preges av lignende omgivelser og atmosfære. Ikke forvent en bok som når helt opp til Tartt, men det skal mye til. The Lake of Dead Languages er uansett verdt å lese!
Høyres spennande ut:)
SvarSlettJeg fikk også lyst til å lære meg gammelgresk etter the Secret history. Og da jeg leste Danteklubben av Matthew Pearl fikk jeg veldig lyst til å lese Dantes guddommelige komedie. =P Skal huske på The lake of dead languages til jeg trenger en skikkelig spenningsbok...
SvarSlettDanteklubben har jeg aldri hørt om. Er det noe du kan anbefale? Går ut i fra at du ikke har fullført ønsket om å lese Dantes guddommelige komedie? Jeg ser for meg at det passer når man er pensjonert og har allverdens tid hehe ;)
SvarSlettSom om jeg skulle skrevet det selv! Kan minne om Den hemmelige historien, men ikke fullt så god, men absolutt verdt å få med seg.
SvarSlettJeg har lest de fleste av bøkene til Goodman etter at jeg snublet over denne godbiten for noen år siden. Dessverre er dette den beste boka fra Goodman, og alle andre blir små skuffelser, selv om til en viss grad de er underholdende i seg selv.